Hendrik Lettens
Hendrik Lettens VR II/3 (eesnimi ka Hindrik; 19. jaanuar või 20. jaanuar[1] 1888 Rutikvere vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 25. oktoober 1940 Adavere asundus, Põltsamaa vald) oli Venemaa ja Eesti sõjaväelane (kapral).
Lettens teenis Esimeses maailmasõjas Venemaa jalaväelasena 1916-1917. Ta sai Rumeenia rindel 24. detsembril 1916 haavata.
Lettens mobiliseeriti 9. jaanuaril 1919 3. jalaväepolku. Võttis Vabadussõjas osa lahingutest Punaarmee ja Landeswehri vastu Lõuna-Eestis ja Põhja-Lätis. Sai 2. juulil 1919 Riia lähedal Salaspilsi (Kurtenhofi) jaama juures haavata.
Lettens demobiliseeriti aprillis 1920. Ta tegeles edaspidi põllupidamisega ja kuulus Vabaduse Risti Vendade Ühenduse (VRVÜ) Viljandi osakonda. Hendrik Lettens suri 25. oktoobril 1940 oma talus vähki ja maeti Põltsamaa kalmistu uude ossa.
Tunnustus
muuda- 1920, 14. september Vabadusristi II liigi 3. järk[2]
- normaaltalu (Adavere mõisast, talu nimeks sai Kadaka talu)
Viited
muuda- ↑ Hendrik Lettensi omakäeline elugu. ERA 2124-2-577. leht 544 ja 544p
- ↑ "Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. jaanuar 2022. Vaadatud 23. jaanuaril 2022.
Kirjandus
muuda- Jaak Pihlak. "Põltsamaa kihelkond ja Vabaduse Risti vennad". Viljandi Muuseumi aastaraamat 2006. Viljandi 2007. Lk 155–156